![Mary Consolata Namagambe har fravalgt alkohol: Dette har været den største overraskelse Mary Consolata Namagambe](https://image.alt.dk/4411488.webp?imageId=4411488&width=960&height=574&format=jpg)
Mary Consolata Namagambe har fravalgt alkohol: Dette har været den største overraskelse
Iværksætter og debattør Mary Consolata Namagambe har ikke rørt alkohol i halvandet år. Det var ikke, fordi hun havde et problem, men hun opdagede, at alt bare var bedre uden alkohol.
Der er gået et år og seks måneder, siden jeg holdt op med at drikke alkohol, og dette er sket:
Jeg drikker ikke længere, medmindre det er alkoholfrie drinks. Jeg tager ikke mine sædvanlige shots, hvis jeg er i byen, og jeg drikker ikke længere Mojito, medmindre de er alkoholfrie.
På en dejlig sommeraften har jeg ikke drukket vin, og da Danmark spillede EM, var jeg ofte den eneste ædru blandt en masse mennesker.
For det er jo det, vi gør; når der skal fejres noget, skal vi have alkohol.
Og hvordan har det så været at fravælge alkohol?
Jeg kan lige så godt sige, at hvor jeg er i dag i mit liv, vil jeg aldrig drikke alkohol igen! For alt er bedre uden alkohol, og jeg mener alt.
Jeg stoppede ikke med at drikke, fordi jeg havde et problem med alkohol. Jeg stoppede med at drikke, fordi jeg drak, når andre mennesker drak.
Jeg drak ret ofte af sociale årsager, hvis man kan kalde det det. Men en dag stoppede jeg pludselig og har ikke set mig tilbage siden.
Jeg er udadvendt. Jeg kan danse midt på gaden, snakke og grine med fremmede uden at have brug for en selvtillidsbooster i form af en drink. Da jeg gik i gymnasiet, dansede mine veninder og jeg natten lang uden en dråbe alkohol, og det er gode minder.
I november forrige år var jeg til fest. Jeg hyggede mig rigtig meget, dansede, grinede og snakkede med folk, men min veninde følte sig ikke helt tilpas. Hun skal altid have et par genstande, før hun kan slappe af, danse og grine. Så jeg drak med hende, fordi hun ikke skulle drikke alene.
Næste dag havde jeg de vildeste tømmermænd - jo ældre du bliver, jo værre bliver det.
Jeg spurgte mig selv: Hvorfor drikker du, Mary? Hvad giver det dig at drikke alkohol?
Og jeg fandt ud af, at det giver mig absolut ingenting, fordi jeg er den samme Mary med og uden alkohol. Det eneste, det gav mig, var at være en del af et fællesskab, men kan jeg ikke være en del af et fællesskab uden alkohol? Det burde jeg kunne.
Er du gravid?
Så jeg stoppede fra den ene dag til den anden. Men jeg slap ikke stiltiende fra det. Da jeg sagde det til folk, kom spørgsmålene – og de kommer nærmest til enhver social sammenhæng, hvor der serveres alkohol: Er du gravid? Kan du drikke vin, selvom du ikke drikker alkohol mere? Er du kun alkoholfri i denne måned, eller drikker du, når jeg holder fest? Er du sikker på, at du vil stoppe? Er du forelsket i en? Har du mødt en muslimsk mand?
Svaret er nej!
Og det er egentlig lidt sjovt med de spørgsmål, for det er jo faktisk sjældent, man skal forklare, hvorfor man drikker, eller hvorfor man drikker meget til nogen.
For mig har det været rigtigt hårdt at forklare hver gang, hvorfor jeg har valgt alkohol fra, men også at føle, at man ødelægger hyggen og den gode stemning ved ikke at drikke med, eller ved at være den eneste, der bestiller en hyldeblomst eller alkoholfri vin. Fordi herhjemme skal man virkelig have en god grund til at lade være, medmindre du er tørlagt alkoholiker.
Jeg er kommet frem til, at jeg ikke siger noget, og hvis folk spørger, tager vi den derfra.
Før i tiden brugte jeg alkohol til at dulme min nervøsitet i visse situationer, drikke mig mod til, før jeg turde henvende mig til en fyr, dulme virkeligheden med alkohol. Men i dag møder jeg bare op som mig, og jeg er god nok!
Hvorfor drikker du?
Jeg kan roligt fortælle dig, at du sagtens kan have det sjovt uden at drikke. Yes you can. Jeg ved godt, at du nok finder det lidt patetisk, men det gør det ikke mindre sandt. Det kan godt lade sig gøre.
Det er måske lidt grænseoverskridende at tage kontakt til nogen i baren, og de første skridt på dansegulvet er lidt angstfyldte, men det går over. Trust me.
Stod det til mig, skulle vi blive bedre til at give plads til dem, der ikke drikker. Ikke betvivle deres intentioner og bakke op om dem, der siger nej tak, hvis de en enkelt aften ikke har lyst. Uden at de bliver mødt med et socialt pres om at tage en lille en.
Hvorfor drikker du? Har du tænkt over, om du aktivt har valgt at drikke alkohol, eller har samfundet valgt det for dig?